Översättning: Mika Wainonen www.primetext.tv
- Ska du? - Jag diskar dem hos honom.
- Jaså? - Han har diskmaskin.
Det är en halv tomat på tallriken.
Den här?
Inte nu längre.
Högst en timme gammal, jag svär. Den här då?
- Behåll den. - Den är ju ful.
- Nej. - Den får mig att se gravid ut.
- Du fick den av mig på din födelsedag. - Hela grejen känns väldigt... praktisk.
Det tar ju en evighet, Kevin. Jag har väntat på ringen i åratal.
Vad tycker du egentligen?
En väldigt alldaglig ring. Var är klistermärkena den kom med?
- Om hon säger ja... - Om hon säger ja?
Det blir inget dubbelbröllop. När hon säger ja.
Hjälp mig här, kompis.
- Om hon säger nej, då? - Den var lätt.
Tänk inte ens på det.
När tänker du fria? Ska du fria ikväll?
Nej. Eller jag skulle, hon flyttar ju in. Jag ville inte...
- Lägg av! - Jag vrider av den.
Ni flyttar ihop. Du lär dig allt det häftiga med ett långt förhållande-
- som du inte fattar för du har inte varit med om det förut.
Sen gifter du dig. Och ska skaffa ett barn, men det blir sjulingar.
- Jag kommer att sakna soffan. - Om vi packar upp nu måste du diska.
- De fina grejerna. - Ja, här knusslas inte.
Undrar om Sarah och Beth är likadana när det gäller sex.
- Såna idiottankar vill jag inte höra. - De är systrar. Jag har en idé.
- Vi byter inte. - Om du friade till henne efter showen?
- Under extranumret. - Det vore så lågt.
Alla våra vänner är ju redan där - den perfekta förlovningsfesten!
- Det vore coolt. - Jag har kladdat ner dina böcker.
Hon kommer att hata mig. Tror du hon säger ja? Hon flyttar ju in.
Det är ett tecken, Beth. På allvar.
Visst.
Första kvällen när Andrew och jag flyttade ihop-
- hade vi sex i vartenda rum.
Det är så galet klyschigt att jag inte vet var jag ska börja.
Jag menar bara att det är ännu en fördel med att flytta ihop: Mer sex.
- Men jag spar mig till äktenskapet. - Du tror ju inte på äktenskap.
- Nej, så jag dör som oskuld. - Vi är absolut inte släkt.
Andrew! Förlåt, menade inte att skrika.
- Klar, har du den? - Försiktigt.
- Verkligen jättetung. - Vilken tuffing du är, då.
- Jag blir en riktigt dålig rumskompis.
- Jaså? - Ja.
Kan du förklara närmare?
Jag glömmer mjölken framme när jag går till jobbet.
Det går an på vintern, men på sommaren luktar det surt...
...och mjölkigt. Det är äckligt.
Jaså?
Och på varje tillgänglig yta hittar jag ett sätt-
- att lämna en kaffemugg.
Med så här mycket kaffe kvar i den.
- Det är helt okej... - Irriterande.
- Nej, jag dricker bara så mycket kaffe. - Jag skulle inte dricka det.
Jag handlar när jag är hungrig. Dumt. Man gör av med för mycket pengar.
- Jag handlar när jag är hungrig. - Sen kommer du hem...
...till ett hus fullt av mat, och då säger jag att jag vill äta ute.
Du skrattar nu.
Om du ser en pappersbit, ett kuvert eller nåt som jag har ritat på-
- kanske du tror att det är okej att kasta bort det-
- men det är antagligen den viktigaste teckning jag nånsin gjort-
- så jag kommer att bli riktigt, riktigt sur.
- Så gör inte det. - Jag ska inte.
Jag vet redan det här. Jag bryr mig inte.
Du vet inte att jag fiser hela tiden. För det gör jag.
- Galet, för jag fiser hela tiden. - Inte som jag. Jag fiser precis jämt.
Jag vet inte ens när jag inte fiser.
Jag fiser nu.
- Det säger du bara för att vara snäll. - Vänta bara.
Det kommer att bli illa, kompis.
Jag älskar dig så mycket.
Jag blir en riktigt dålig rumskompis.
Rumskompisar. Jag gillar det.
Ja. Rumskompisar.
- Herregud! - Jag kommer.
Du är så grym. Du är så jävla underbar!
Du är så underbar!
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Jag är så lycklig. Du är så...
Du är så grym. Jag älskar dig så mycket.
- Vi har inte tid med det där. - God morgon.
- God morgon. Vi måste till posten. - Det får bli en att ta med.
Vill du inte att våra gäster ska boka in dagen?
Det vore ju katastrof om våra gäster planerar annat, månader i förväg-
- för att vi inte skickar inbjudan förrän imorgon.
- Fort. Vilken gaffel föredrar du? - Bra fråga.
Den här fungerar inte som gaffel.
Det vore bättre om du sa att du struntar i det. Strax tillbaka.
Kaffet är klart.
Nej. Inte en chans. Det är alldeles för tidigt.
- Alldeles för tidigt. - Jaså?
Tror du inte hon gillar tanken när hon ser hans blick och ringen?
Ringen? Nej!
Herregud! Har han verkligen en ring?
- Ja. - Åh, herregud...
Man måste gå lugnt fram med Sarah. Hur fick han ens den idén?
Jag kan ha...
...gett honom idén.
Illa. Illa.
Du måste säga åt honom att vänta. Jag menar...
- Han älskar henne verkligen. - Det är verkligen fel tidpunkt.
- Du måste fixa det. - Jag ska.
Hej.
Har du tänkt mer på frieriet?
Ja. Jag tror inte jag gör det.
Inte? Bra. Bra.
Nån har redan tagit min gamla lägenhet. De skrev på kontraktet idag.
Det gick fort. Vänta, hur vet du det?
Sarah, det har inte ens gått en vecka!
Det är Bokhandelstjejen. Hon är här.
- Bokhandelstjejen? - Bokhandelstjejen!
- Finns hon? - Hon är här.
- Vad gör hon här? - Var det retoriskt, eller frågar du?
Jag ska ta reda på det.
- Förlåt! Jag ska hämta papper. - Nej, det är okej.
- Säkert? - Ja, det gör inget.
- Jag kan ordna det. Inget problem. - Säkert, men oroa dig inte för det.
- Får jag bjuda på nåt att dricka? - Va?!
- Nåt att dricka? - Jag har.
- Bor du här omkring? - Förlåt?
- Bor du här omkring?
- Känner du Kevin? - Nej.
Sångaren i Wolfbird. Sångaren.
- Bandet. Vi bor... han är min pojkvän. - Din pojkvän?
- Ja. Vi bor ihop. - Jösses då.
- Jag är en sån idiot. - Nej då.
- Det är lugnt.
- Vi syns. - Ja.
Jonathan?
Stämmer det? Du heter väl Jonathan?
Vet du vad jag heter?
Jag ser till att se alla band med varg-relaterade namn.
Jag vill vara killen som har sett allihop.
Jag har sett Wolfmother, Wolf Parade, Wolf Eyes, Wolf And Cub.
Peanut Butter Wolf, Peter Wolf, Patrick Wolf, Alpha Wolf, Sea Wolf.
- Till och med Los Lobos. - Imponerande.
- Steppenwolf. - Va?
- Steppenwolf, det är ett band. - Jag håller helt med.
- Det är ett band. - Jag ska lägga till dem på listan.
Turnerar de? Har du sett dem?
Okej. Trevlig kille.
- Du verkar lite nervös. - Gör jag?
- Du är nog inte det. - Vem är du?
- Jonathan. - Beth, Jonathan. - Det här är Beth.
- Han brukar hänga i bokhandeln. - Jag stalkar din vän. I tysthet.
För det är... en bokhandel.
Jag ska...
- De börjar väl nu. Jag ska gå. - Okej...
Jag ringer när din bok har kommit.
- Om den kommer. - Den kommer.
Okej. Trevligt att träffa dig.
- Vad gör du? - Talar med en kund från bokhandeln.
- Din pojkväns häftiga band ska spela. - Jag kan knappt bärga mig.
- Jag älskar dem. - Jag med.
Tack! Toppen att vara här! Toppen att vara tillbaka!
Vi har lite nytt åt er. Hoppas ni gillar det.
Vi... nästa låt, första låten heter...
Ni lär nog komma på det.
- Titta på honom! - Jag vet.
Nej, titta på honom! Han är din.
Det här är en av våra bästa konserter nånsin!
- Muchos, muchos, muchos gracias! - Gracias!
- Jag tänker göra det. - Nej. Gör det inte.
Jag tänker göra det. - Vi ska ut på turné snart...
- Vi kommer att sakna er! - Jag kommer sakna dig med, pappa!
Nu kommer jag att få problem, men det finns en flicka...
Jag måste!
Jag älskar den här flickan. Jag kommer att sakna henne enormt.
- Sarah, var är du? - Här borta!
Jag hoppas vi kan skratta åt detta senare, jag vet att jag generar dig nu.
Men jag kan inte åka iväg i en månad utan att göra det här.
Där är du ju.
Där är du. Det är okej.
Det är okej, jag ska inte bitas.
Jag ville bara... Sarah, vi vet att vi vill leva tillsammans resten av livet.
Jag vill bara göra det officiellt.
Sarah, vill du gifta dig med mig?
Gör det, Sarah, det är okej, det är bara vi.
Sarah, kom igen.
Fan. Fan.
- Jag borde väl gå och tala med henne? - Vänta lite.
Sarah! Sarah! Jag sa åt honom att inte göra det, jag lovar.
- Visste du om det? - Nej, nej...
Förlåt, jag sa åt honom att låta bli.
Fan.
Vad fan gjorde jag?
- Jag tror det inte. - Det blir bra.
- Nej. Jag kan inte tro det. - Sarah, det blir bra.
Det är inte bra! Inte bra!
God morgon.
Och husdjur går bra? Eller hur?
Sarah, förlåt. Jag bryr mig så mycket om dig.
Jag måste vara förnuftets röst nu.
- Kevin är grym. Han är grym. - Ja. Jag vet.
Jag träffade honom i morse. Hans lilla ansikte var så slokande och sorgset.
Jag kunde inte låta bli att tänka att det är tillfälligt.
- Beth? - Han är en så bra kille.
- Och så kär i dig. - Jag fattar, jag fattar.
Jag fattar att han är underbar och att du ska gifta dig-
- och att det är superviktigt för dig.
Jag menar bara att jag inte är säker på att du fattar vad jag känner.
Okej. Försök förklara.
Okej...
Jag är lycklig.
Tack. Jag är inte lycklig nu, eller med det här samtalet, men på det hela.
Jag är en väldigt lycklig person. Lycklig och positiv.
Jag kan vara den lyckligaste och mest positiva person du nånsin mött.
- Eller hur? - Okej...
Och... Jag vet inte, det är som... När jag flyttade ihop med honom-
- då började jag tänka på det. Jag kände mig så...
Ja, det var så jag kände mig!
Jag är inte typ: "Jag har kommit över Kevin, jag struntar i honom".
Du hittar på ursäkter. Och de är inte bra. Det är dags att du växer upp.
- Kom igen, börja inte...
- Vad är det du är så rädd för? - Att jag ska låta som du, psyko.
Det där var oförskämt.
Jag vet inte. Jag vill inte säga en massa saker, då urartar det bara-
- och jag säger sånt jag får ångra och be om ursäkt för senare.
Det vill jag inte. Jag vill att vi går och äter nåt onyttigt-
- och att du ger mig en massa sympati. Det är det enda.
- Tja, jag äter onyttig mat med dig. - Toppen.
Men du får ingen sympati. Förlåt.
Hur sker era bokleveranser? Med mula?
- Åh... Hej. - Hej.
Jag kollade inte in din skåra.
- Det står att den skickades den 28. - Det var länge sen.
Jag ska flytta till ett ställe nära dig.
Hur vet du var jag bor?
Kunde du inte hittat på nåt mer mystiskt?
Marinbiologi. Jag ska ta magistern i det.
Oj, det var värst!
Har inte universitetet en bokhandel där du kan köpa obskyra böcker?
Du jobbar inte på universitetsbokhandeln.
Vad studerar du?
Inget. Jag läste biblioteksvetenskap, men jag gick inte klart.
Biblioteksvetenskap. Vetenskap om bibliotek.
- När är inflyttningsfesten? - Vad menar du?
- Du flyttar ju. Du flyttar ihop med... - Kevin?
Nej, nej, herregud! Du var där och såg det.
Nej, det är slut.
Jaså?! Jaså?
- Ja. - Jaha.
Om du behöver hjälp med att ha inflyttningsfest...
Det behöver inte vara en riktig fest. Det kunde bara vara...
- Visst. Jag ringer dig. - Behöver du inte mitt nummer?
- Det finns i datorn. - Biblioteksvetenskap.
Vilken vaken och hjälpsam anställd! Gör vad som helst för kunden...
Du behöver inte... Jag är chefen.
Bra jobbat.
Jag vill att du gör en bra konsert ikväll, okej?
Jag vet att det suger, men försök att ha kul i en timme och en kvart.
Så att vi åtminstone säljer några t-tröjor och tjänar pengar. Förstått?
T-tröjor?
Förlåt. Du vet vad jag menar.
- Det var en kanonkonsert. - Tack.
Den var grym! Jag var rädd att ni skulle ställa in.
- Varför det? - Jag såg vad som hände i L.A.
Var du där?
- Du kom! - Jag vill tala med dig. Här, drick.
Jag skrotar grupputställningen. Du får en soloutställning istället.
Vad? Nej, det är en dålig idé.
- Det är det inte. Du förtjänar det. - Nej, jag förtjänar det inte.
- Det är min utställning. Jag bestämmer. - Du är galen.
Kevin och Andrew spelar väl inte på bröllopet?
Klart de gör. Varför inte?
Jag har inte pratat om det sen Dagen D.
Du, Sarah! Sarah!
Kevin spelar solo vid mottagningen, på grund av Andrews konflikt.
Sen spelar Wolfbird - hela bandet - under sista timmen baren är öppen.
- Känns det okej för Sarah? - Låt mig dubbelkolla.
Du, Sarah!
- Sarah! - Beth, ja!
- Michelle har en Wolfbirdfråga. - Nej, nej...
Det är väl okej om Kevin spelar på bröllopet?
Ja. Naturligtvis. Absolut.
Där ser du. Sarah har en personlig konflikt, tillfälliga jobbigheter.
- Hon kan hantera dem som en vuxen. - Jo, men hur tror du han känner?
Det är en bra fråga.
- Sarah! Sarah! - Bandet, ja!
- Hur tror du Kevin känner om det? - Om att spela på bröllopet?
- Ja. - Jag har ingen aning om vad han känner.
Kan du ringa honom? Det är viktigt.
- Vill du jag ska ringa honom? - Vi är upptagna.
- Be din pojkvän ringa honom. - Du kanske borde prata med honom.
Vi talar om nåt Sarah gillar.
- Det är inte Kevin. - Va?
Jag letar inte efter en ursäkt att ringa honom.
- Jag vill bara reda ut det. - Bra tajming, Beth.
Få det avklarat.
Hej. Förlåt. Det där var vidrigt.
Jag har druckit några drinkar. Med alkohol i.
- Hur mår du? - Jag jobbar mig ikapp.
- Är du inflyttad och klar? - Ja. Men jag har uppackningen kvar.
Bra! Jag menar... bra.
Är allt avklarat nu då?
Avklarat? Vadå?
Jag vill att det här ska bli den sista stora grejen.
Du gör mig nervös. Jag ska gifta mig. Jag ska gifta mig!
Jag har precis flyttat. Det enda jag gjorde var att flytta.
- Jag vet. - Jag gör inget.
Jag vet. Det är inte...
Vet du vad?
Om du vill begå misstag, så är det din sak och inte min.
Och det måste jag respektera.
Du... Hur är läget?
- Är du okej? - Jag är trött.
- Jag tar med henne. Vill du gå? - Ja, vi går, snälla.
- Fixar du det? - Jag fixar det.
Du fixar det.
Sarah, vakna! Vi är framme.
- Tack. - Det var så lite.
Nej!
- Vad är det som är så roligt? - Det är inte mitt hus.
- Vad? - Jag bor inte här. Det gör bara Kevin.
Förlåt, jag har inte varit i din nya lägenhet.
- Jag har nyckel. Jag går hit.
- Nej. Vänta, vänta, Sarah! - Vadå?!
Isabelle, han är inte ens här. Han är på turné.
Jag behöver sova i en skön säng. Min säng är skitdålig. Hans är skön.
Den luktar man. Jag vill ha det, bara en natt. Vem bryr sig?
Det är ingen bra idé. Jag är en dålig vän om jag låter dig gå dit.
- In i bilen igen. - Du är bra, Isabelle.
Det kan ingen ta ifrån dig. Nånsin. Så bra.
Oj då.
Hej, Kevin. Hur mår du?
Jag mår... bra.
Jag mår strålande.
- Vad gör... - Vad gör du här?
Lyckan är min. Du först.
Jag ställde in...
Vi ställde in turnén.
Jag var alltför...
Jag var alltför knäckt.
Aj då. Det låter verkligen fruktansvärt.
Jag skulle bara hämta något.
- Är det verkligen därför du är här? - Ja.
Jag köpte en påse baglar.
Jag öppnade den och tog fram en och sen sa jag:
"Jag har ingen brödrost, jag borde hämta den."
- Du... - Ja?
Är du lyckligare?
Är du det så släpper jag dig.
Är du lyckligare?
Ja. Ja.
Försvinn då.
Bara försvinn.
Okej.
- Kakor! Är det sant? - Duger det?
Ja!
Nu är det inflyttningsfest.
God jul!
- Vad är det? - Öppna det.
Tack för att du lagade middag.
Schysst! Boken jag betalade för två månader sen.
- Ja. Jag tänkte du skulle älska den. - Precis vad jag alltid önskat mig.
- Så... - Så.
- Vill du dansa? - Ja.
Hjälp mig.
Schysst dans!
Du är så söt. Jag önskar att jag kunde kyssa dig nu.
Vad betyder det?
- Varför kan du inte det? - Jag måste vara gentleman.
Du har just avslutat en lång relation.
Missförstå inte. Jag vill verkligen, men det vore okänsligt av mig.
- Och om jag kysste dig? - Jag har kakor i munnen.
Efter det.
Så det är så det känns att kyssa bokhandelstjejen.
- Jag vet inte vad jag gör. - Jag vet. Och därför ska jag gå.
För du vet vad som händer efter kyssandet.
Jag hoppas verkligen att du ringer mig.
Jag ringer dig.
Vi är inte halvvägs, men tårtmakaren, floristen och DJ:n är klara.
- DJ? Vi ska inte ha nån DJ. - Jo. Nej, jag bokade honom igår.
Varför? Vi behöver ingen DJ. Jag gör en ny spellista på min iPod.
- Du sa att du inte ville vara med. - Ja, men musik är min grej.
- Ingen spelar "YMCA" på mitt bröllop. - Vi säger det åt honom.
- Vem? - DJ:n.
Hur mycket tar han?
Skriv ner hans nummer så ordnar jag det.
Nästa gång jag är ensam...
Blir efter att Beth har dött...
...eller efter att jag har dött.
Ja.
Ja. Trist!
Jag har en massa vänner.
De gick ut skolan och skaffade jobb och tjänar galet mycket pengar.
Men ingen av dem är lycklig. De bara klagar utan slut.
För det mesta om tid. "Jag har inte tid till nåt. Inte tid att träffa dig."
Jag vet inte. Det får mig att tänka att ambitioner är överreklamerade.
Jag jobbar ju i en liten skitbokhandel.
Ibland tror jag att jag har ordnat livet bättre än vad de har.
- Och jag har böcker. Eller hur? - Böcker?
- Böcker är coola. - Det är de.
Och ni då, herrn?
- Det fanns inget hav i Kansas City. - Jaså? Inte?
De fick inget. Det är därför jag är helt besatt av det.
Och vågor är galna.
- Att kontrolleras av månen är knäppt. - Det är knäppt.
Men det liknar det du säger, för jag tycker...
Jag tycker att havsdjur lever det bästa möjliga livet.
De kan bara flyta omkring och måste inte vara nånstans.
Men de måste oroa sig för hajar.
Jag har faktiskt stor sympati för hajar.
Om de visste hur illa sedda de är av oss skulle de säga:
"Kompis, det är inte mitt fel att jag föddes med jättetänder och jätteaptit."
- Hajar måste äta. - Det måste de.
Jag tycker att det är vackert. Det är livet. Och...
...jag låter jättekorkad just nu.
Det gör du inte alls.
Du låter väldigt bedårande just nu.
Jag gillar att du bryr dig så mycket om något.
- Jag borde gå tillbaka till jobbet. - När slutar du?
- Jag vill inte gå över några gränser. - Vilka gränser?
- Jag vet inte. - Inga gränser.
Är du säker? Helt säker?
Jag vill ha sex med dig nu. Är det klart nog för dig?
- Jag tycker du är så vacker, Sarah. - Klä av dig!
Oj, oj. Ståndvarning.
- Jag petar på dig. - Jag gillar det.
Jag är så glad att du gjorde slut med ditt ex.
- Men det var fel sak att säga nu. - Det är okej. Jag också.
Jag tycker verkligen, verkligen, verkligen om dig, Jonathan.
Jag tycker verkligen, verkligen, verkligen om dig, Sarah.
- Jonathan? - Ja?
Du har en jättepenis.
50 dollar på att hon kommer till bröllopet med Kevin.
Bådas o.s.a. Är med olika gäster, en vecka innan är de ihop igen.
Jag hoppas det blir så.
- Tala om trollen. - Vem?
"Hur ser han ut? Nej, säg inget."
Varför? Varför skicka det SMS:et?
- Tack. - Hej. - Hej!
- Hej! Det här är Andrew. - Läget?
- Kul att träffa er. - Jag har träffat dig förr. Var då?
Det har du. Jag ser alla band med vargrelaterade namn.
Jag såg Wolfbird när ni spelade här sist. Och ni är fantastiska.
- Såg du vår senaste konsert? - Ja.
Det var trist att ert extranummer förkortades av någon.
Förlåt. Jag ber verkligen om ursäkt.
Jag minns dig. Oj!
Så du vet att Sarah blev friad till för sex, åtta veckor sen?
Jag var där.
- Du vet att de var ihop i... - Två år.
- Mer. Över två år. - Vi har passerat det stadiet.
Vi har faktiskt haft sex. Vad sägs om det?
- Vi ska äta middag nu. - Javisst. Förlåt så mycket.
Det var häftigt!
Ja, Jag vill inte älta det, men du inser väl att du är...
Ersättningskillen? Jag vet, det suger.
- Känns som om vi har tre veckor kvar. - Två. Högst.
- Ni känner ju Sarah. - Det gör vi.
Jag tänkte över det, och vill hellre vara med henne just nu-
- och få hjärtat krossat i framtiden, än att inte vara med henne alls.
Det tycker jag att det är värt.
- Herregud! Är du okej? - Jag spillde vin över hela skrevet.
- Jag försöker gnugga rätt område men... - Så opassande.
Ska vi spilla vin på våra skrev? Känns det bättre då?
Nåt jag kunde sagt. Jag är en idiot.
- Lycka till med den sjuka uttern. - Tack.
Du följer väl med till presentpåsedesignern?
- När? - Imorgon bitti. Jag frågade dig om det.
Imorgon... är min lediga dag.
Jag vet. Därför bokade jag det.
Visst. Vill du följa med Beth till presentpåsedesignern?
Ja, absolut.
Du kan väl göra det själv? De är inte så viktiga.
Jag menar allvar. Jag har inget för mig.
Allvarligt? Konstigt, men jag gillar det. Han vill följa med dig.
- Du behöver inte känna pressen. - Men jag följer med.
Då är vi väl klara?
Det där var ohyfsat.
Förlåt. Vad var ohyfsat?
- Det du sa om presentpåsarna. - Vad sa jag?
Att ingen bryr sig.
Det... jag... jag är ledsen.
Jag bryr mig. Jag vill du också gör det.
- Om presentpåsarna? - Om bröllopet!
Ibland tror jag inte det betyder nåt för dig. Nej, inte ibland, alltid.
Vänta litet.
Jag fattade beslutet att leva resten av mitt liv med dig-
- flera månader innan jag ens övervägde att fråga dig. Vänta, lyssna.
Bröllopet kommer att betyda mycket för mig. Enormt mycket.
Jag gråter nog under ceremonin. Du gifter dig med en fjolla. Så du vet.
Men för mig är det en fest. En stor fest för att fira oss.
Det är mycket jobb, herrn.
Särskilt med vår budget. Det sårar mig när du är likgiltig inför det.
Sarah struntar i det, min mamma hjälper inte till -jag är ensam om det.
Det blir det bästa bröllopet i mänsklighetens historia.
Vi är ett lag, du vet.
Du har rätt. Och när du har rätt, så har du rätt.
Jag har rätt.
Så utöver min lilla olycka skämde jag inte ut dig för mycket?
Det gjorde du inte. Jag skäms lite över Beth, men det är inget nytt.
Är det fel av mig att säga att jag tröttnar på henne?
Nej. Varför är du med henne om hon stör dig?
Vad skulle jag annars göra?
Ibland förändras ens vänner, men man går vidare.
Jo, men man går inte vidare från sin syster.
- Är hon din syster? - Vad? Ja.
- Det har du aldrig sagt. - Jo, Beth är min syster.
- Det är förbluffande. - Det är så konstigt. Herregud.
- Jag gillade faktiskt killen. - Jeremy var fantastisk.
- Jonathan. - Visst.
- Jonathan. Ingen dålig kille. - Jag är illa berörd.
Hon kommer att krossa hans hjärta i småbitar.
Det står om "gröna bröllop" i många tidskrifter.
"Hur du minskar ditt äktenskapliga fotavtryck."
- Det är så korkat. - Nej, jag tycker vi gör det.
Okej.
Vi har ju redan ekologisk catering. Det blir ingen stor sak.
- Vad är det med dig?
Hurså? Vad har jag gjort?
Jag menar: Vad är det för fel på dig?
Du är...
...för perfekt.
Det måste ju vara nåt.
Nån stor jävla grej som du inte har berättat om ännu.
Det är nåt.
Vad är det?
Okej då...
Minns du att vi talade om äktenskap förut?
Jag...
- Jag tror inte på det. - Lägg av!
Det var inte meningen.
- Jag menade inte att slå så hårt. - Det gör inget.
Det är galet. Jag tror inte heller på äktenskapet.
Inte?
Jag trodde att du skulle säga nåt mycket värre.
Varför tror du inte på det?
Sen jag...
...skilde mig...
Där har vi det: Skild.
Det var det jag menade: Du är skild.
- Är det dåligt? - Vad hände?
Det hände egentligen inget.
Det var inget storgräl, eller så. Hon ville...
Hon ville bara inte vara med mig längre.
Jag är glad att det hände förra året och inte när jag var typ fyrtio.
Jag är glad att det hände.
Hon låter som en galen subba.
Hon var ingen subba.
Gud, varför är du så snäll hela tiden?
Sluta vara så snäll!
- Vad gör du? - Jag gör ingenting.
Vad gör du?
- Vadå? - Inget.
Vadå?
Din kuk smakar merlotvin!
Alla misstag jag har gjort
Alla planer kastade jag bort
Alla gånger jag kom för sent
Alla platser jag lämnat när jag borde stannat
Jag vet
Och jag vet
Jag vet
Alla chanser jag lät passera
Alla olyckor som kantar mitt livs kartor
Alla långa värdelösa nätter
Alla gånger jag visste det var fel
Och jag vet
Det förde mig till dig
All skit som hände mig
Det förde mig till dig, ingen annan betydelse för mig
All skit som hände mig
Det förde mig till dig
Det blev ganska hårt, att hoppas är alltid för svårt
Till slut blev jag kär
Det förde mig till dig
Nu saknar jag dig
- Jag kommer att sakna dig i helgen. - Och jag dig.
Förlåt. Förlåt.
Vad gör du? Min syster kommer när som helst.
- Det är inte precis nu. - Det är det.
Hur många tror du har sex just nu?
- Du måste sluta. Hon ringde igen. - Hon vill bara säga att hon är på väg.
- Vad? - Hon ringer bara...
- Sarah? - Herregud.
- Pippar ni? - Hej, Beth.
- Här, tjejen! - Tjejen?
- Sarah, vi kommer för sent. - Katten är borta.
Vi hittar inte Ferdinand.
Du kan inte missa din systers möhippa. Jag vet att du är orolig.
Jag har inget för mig. Jag letar efter henne.
Hon har aldrig varit ute förr. Nånsin.
Hon klarar sig. Hon är bara på ett litet äventyr.
Okej. Herregud.
Ger du mig en nyckel?
- Du får en nyckel nu. - Du får tillbaka den sen.
- Kom! - Förlåt, Beth.
- Hör du. Försök att ha roligt. - Ja.
- Beth? - Ja?
Verkligen?
Nu när jag ska gifta mig och tar de första stegen mot en egen familj-
- känner jag mig så lyckosam som har alla er som förebilder i mitt liv.
Mamma, din och pappas kärlek till varandra är inspirerande.
Att växa upp och se er tillsammans. Jag har alltid velat ha det ni har.
Att nu få dela det med min blivande make...
"Make." Det är fantastiskt och jag tar det inte för givet.
- Så, skål! - Skål
- Mamma? - Strax tillbaka.
Lycka till!
- Hur gick det, Sarah? - Det gick bra.
Beth var jätteglad. Kanske inte det lättaste att göra, så...
Sairs, jag behöver ditt råd om en sak.
Din mamma och jag...
Vi ska inte skiljas.
Men vi ska vara ifrån varandra i några månader.
- Benji... - Det är okej.
Nej, det är förfärligt, men det kunde varit mycket värre.
Vi vet inte... Vi vill inte dölja det för någon-
- men vi vet inte om det är rätt tillfälle att berätta för din syster.
Jaha.
Hon är inte tillbaka. Honkatten Ferdinand har inte återvänt.
- Men affischerna är roliga. - Ringer du om du hör nåt?
Naturligtvis.
- Jonathan? - Ja?
- Jag uppskattar det verkligen. Tack. - Naturligtvis, älskling.
- Ses imorgon. Jag älskar dig. - Jag äls...
- Vänta, sa du just att du... - Du behöver inte säga det tillbaka.
Okej. Förlåt, jag...
- Vi ses imorgon. - Okej.
- Beth? - Ja?
- Sover du? - Nej. Vad är det?
- Vart tog du vägen? - Vadå?
Du gick mitt under festen.
Jag vet. Det är det jag måste tala med dig om.
Jag vill att det här ska vara speciellt. Och att du är entusiastisk.
Men jag vill att du ska vara entusiastisk på riktigt.
Jag vill inte behöva säga åt dig att vara det.
Jag är verkligen entusiastisk.
- Jag vet att du tycker det här är fel. - Nej, det tycker jag absolut inte.
Jag kanske begär för mycket.
Jag tycker inte alls att det är fel.
Jag förstår varför du känner så och jag är ledsen.
Jag tycker det är grymt.
Det är grymt att du träffat en kille du älskar och som älskar dig-
- och du ifrågasätter det inte överhuvudtaget.
Det är fantastiskt.
Jag har bara tankarna på annat håll.
Kevin...
Och nu Jonathan... Jag vet inte, det är bara en fråga om...
Jag ska bli bättre på det här.
Okej.
- Tack. - Dra åt helvete.
Jag tänker bara på dukningens hela intryck.
Kanske inte precis, men blommorna borde ha klarare färg.
Får jag visa dig nåt?
Okej. Vad exakt...
Är det ett bra tillfälle nu? Det verkar bra, det är stilla.
Det passar inte så bra för mig nu.
- Förlåt. - Du har rätt.
Förlåt. Jag vet inte vad jag förväntas göra här.
- Hur mår du? - Jag mår inte bra egentligen.
Vill du prata?
- Jag vill bara åka hem. - Visst.
- Hallå? - Hej, älskling, det är bara jag.
Jag slår vad om att hon äter kyckling i nån gammal dams knä nu.
Var så god. Hon har bara inte sett affischerna ännu.
Kan jag få ha min lägenhet för mig själv ikväll?
- Visst. - Är det okej?
Visst. Naturligtvis.
Det finns middag i ugnen.
Ta ut den när det plingar. Man vill ju inte bränna ner stället.
Okej.
- Det är lasagne. - Okej.
- Ja, jag gjorde en lasagne åt dig. - Jag ska ta ut den.
Det var så lite.
- Hur känns den här? - Sarah?
Ja.
Jag gillar den här. Den är söt.
- Men vad tror du om axelband? - Mer praktiskt. Jag tänkte samma sak.
- Jag ska kolla där bak. - Tack. Och i samma prisnivå.
Lurig.
Jag tycker alla bröllopsklänningar är som fint vikta servetter.
Men du ser toppen ut. Du är verkligen vacker.
Den är i princip perfekt. Kanske lite för vid?
Vi kan ta in den. När var bröllopet, igen?
Åtta månader. Kanske lite mindre. Bra valt, Sarah.
- Åtta månader är gott om tid. - Är den inte lite för bystig?
- Jag måste förbi. - Vad i...
- Se upp. Förlåt. - Sarah?
Sarah? Vad i helvete?
- Jag kan inte vara din brudtärna. - Vad menar du?
Det är väl första veckan i februari? Ditt bröllop är väl då?
- Ja. - Ja.
Det är då det är dags.
- Jag är gravid. - Det är inte roligt.
- Jag skojar inte, tro mig. - Är du gravid?
Jag vet inte...
- Jag klantade mig. - Ja. Det gjorde du.
Beth, jag behöver dig som min syster just nu.
- För du lyssnar när jag ger dig råd? - Jag försökte.
Jag försökte, men du är omöjlig att tala med.
- Du kan inte ha barn. - Jag vet inte vad jag ska göra!
Hur ska du kunna ta hand om en annan människa? Du klarar knappt en katt.
- Jag är väldigt imponerad. - Tack.
- Får jag ställa några frågor? - Är du bloggare?
- Jag skriver för Art Forum. - Det gör du väl inte? Allvarligt?
- Hej! Hur är läget? - Hur är läget själv?
- Jag har inte sett den här. - Det är min favorit.
Borde jag gå och prata med... Ja, det borde jag. Okej, tack.
Vad tycker din f.d. Pojkvän om dem?
Han gillar dem skarpt. Vad tycker ni om min tajming?
- Oj. Så du är här? - Ja, naturligtvis.
Hej. Det här är Kevin. Det här är Trevor och Jonathan.
- Hej, Jonathan. - Kevin. Jag är Trevor.
- Hej. - Hej.
Jag bryter ihop nu.
- Hej! Förlåt att jag är sen. - Hej. Hur är läget?
- Otroligt. Som ett riktigt galleri. - Det är ett riktigt galleri.
Det är ett riktigt galleri.
Var är Beth?
Jag vet att ni inte drar jämnt just nu, men hon kom inte ens ikväll.
- Jag vet, men... - Så ska det inte vara.
- Jag ska gå nu. - Visst, hej och adjö.
- Du, gratulerar. - Tack så mycket för att du kom.
Naturligtvis. Vi ses senare.
Förlåt att jag snackar en massa. Du borde nog vara och mingla.
Tack för att du lyssnar på mitt känslodravel.
- Det är okej. - Låt mig torka bort det där.
Jag ska leva med den här flickan i resten av mitt liv.
Den här underbara, underbara flickan.
Ibland är det svårt att komma ihåg det.
Hej. Spelar inte du i ett band?
Tyvärr inte.
Nej, nej. Det där vargbandet, väl?
Du blandar ihop mig med nån.
- Jag har sett dig. - Stick iväg, för fan!
Jag visste inte vad som väntade. Det var otroligt. Du var fantastisk.
- Du, Jonathan... - Ja, vill du gå och äta?
Faktum är att jag behöver lite tid att tänka över några saker.
Tid för mig själv.
Okej.
- Gör du slut? - Nej. Nej.
- Är det Kevin? Är ni? - Nej. Skärp dig.
Har jag gjort nåt?
Nej. Inte alls.
Nej, du är fantastisk.
Fantastisk. En av de mest underbara killar jag nånsin träffat.
Jag menar verkligen det.
Ja.
Vet du, min instinkt är att le och säga att allt är bra.
Men jag kan inte göra det. För jag har varit i dina kläder.
Enda skillnaden är att personen du behöver står rakt framför dig.
- Jonathan... - Vad är du rädd för?
Sarah, vad är du rädd för? Att vara med mig kommer inte att förändra dig.
Jag behöver bara litet tid ensam.
Det är allt.
Jag älskar dig, Sarah, men det här...
Det här är fan löjligt.
Fan. Vet du...
Jag vill inte vara sån här.
Du varnade mig ju.
- Hur var det? - Det var toppen.
Du borde ha varit där.
Vi ska...
Du och jag ska snart bli en familj.
Jag vill aldrig att min familj ska behandla varandra så här.
Jag vill aldrig behandla dig så här och när vi får barn-
- ska de inte bli så uppfyllda av sina egna liv att de inte stöttar varandra.
Jag vet inte vad som händer.
Flickan du uppför dig som nu-
- är inte den jävla flicka jag blev kär i. God natt.
Ett ögonblick. Åh, herregud.
- Hej. - Hej. Vad gör du här?
Jag ville bara träffa dig igen.
Jag är så trött nu, Kevin.
Efter att jag såg dig ikväll kunde jag inte tro att vi inte var ihop längre.
Kan vi tala om det här vilken annan gång som helst, snälla?
Du kom full till mitt hus. Nu är det min tur. Inte illa.
Var är Ferdie? Ferdie?
För all del.
Det verkar inte vettigt. För jag har tänkt på det.
Jag tänkte mycket på det, och jag tyckte inte det verkade vettigt.
Vi behöver inte bo ihop. Vi kan bo på olika planeter, det spelar ingen roll.
- Kevin, du måste komma över det. - Nej!
Jo.
Vi var bra ihop.
Det vet du. Jag vet det.
Det vet du. Vi var bra.
Jag klantade till det. Det gjorde jag, klantade till det.
Men du klantade också till det, du kastade bort allt.
- Men det är okej, för jag älskar dig. - Kevin...
Vi kan göra det till vad det var igen.
- Vi kan börja om. Jag älskar dig. - Jag är gravid.
Jag kan skärpa mig. Vara ansvarsfull.
- Vi behöver inte bo ihop, men... - Det är inte ditt.
Är du säker?
- Är du säker? - Det är inte ditt.
VI SES DÄR
- Så, ni är bokade den 10 februari. - Ja.
Några saker att diskutera: Exakt tid för bröllopet.
Vilka ritualer ni vill eller inte vill ha. Och så handpenningen.
- Min fästman har inte kommit än. - Förstått. Är han på väg?
- Där är du. - Hej. Du var inne.
- Ja, vi började just. - Ska vi göra det här?
Vänta.
Sommaren. Hösten.
Vi kommer inte ens att vara där. Vi missar allt-
- för att vi är för upptagna med att beställa tiramisu, som jag hatar.
Varför valde vi ens tiramisu? Är det 1993?
- Hör du... - Hör du.
Vad menar du?
När vi gifter oss... vill jag inte ha det så här.
Jag vill inte känna så här.
Förlåt.
Det jag sa igår kväll var litet hårt.
Men du hade rätt. Jag behövde höra det.
Jag tycker att du är grym.
Du är inte så dum själv, damen.
Måste vi göra det här just nu?
Vi måste inte göra något vi inte vill.
Ta litet till, jag bjuder.
Jag måste tala med dig, var är du nu?
Vet du adressen hit?
Förlåt, förlåt.
Jag gör inte sånt här. Jag slår inte folk.
Det är okej. Jag klandrar dig inte.
Om jag varit du hade jag... Jag hade inte gjort det här.
Men jag hade varit upprörd. Hon är fantastisk.
- Det är hon. - En fantastisk person.
- Hon är bäst. - Ja, bäst på att krossa hjärtan.
- Nej, jag tar den. - Tack.
Hallå?
Ja. Det är underbart. Toppen. Okej.
- Vad är det? - Visst.
Nej, Sarah. Här borta.
Vi har en fråga om din försäkring. Läkaren är inte din husläkare-
- men den goda nyheten är att om du inte är täckt kan det gå mot din självrisk.
Okej...
- Det här är väl mitt fel? - Nej, Beth.
- Jag är så ledsen. - Jag är också ledsen. Verkligen.
Vi skjuter på bröllopet. Du kan få ditt barn nu.
- Vi är på en abortklinik! - Jag vet inte vad jag gör. Vet inte.
- Jag är så jävla ansvarslös. - Nej.
Jag också! Vi är knäppa båda två. Det gör inget.
Vi är litet för upptagna med att gråta för att ha en abort. Kan ni vänta?
Så här är det: Du behöver inte besluta dig nu.
Och du behöver inte göra det ensam. Du har mamma, pappa, och mig.
Du är inte ensam.
- Tack så mycket. Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Du ska veta att jag förstår din situation.
Jag är bara förbannad för att du inte är en skit.
Glöm inte att ringa mamma och Benji. Se till att du talar med Benji.
Titta!
Herregud, Ferd.
Vad har hänt med hans ansikte?
- Lycka till! - Tack.
- Förlåt. - Åh, förlåt!
- Den sidan är bättre. - Den?
Hej...
Jonathan...